UBOJSTVO U ORIJENT EKSPRESU
Hrvatska obrada: LJUBO POSAVEC
Kuća Armstrongovih, Long Island, New York.
Dijete Armstrongovih kidnapirano.
Dijete Armstrongovih oteto u toku noći.
Gdje se nalazi dijete Armstrongovih?
Jeziva otmica.
Ruta automobila koju je uočila sobarica.
Sobarica, Paulettet Michel.
Što su radili u vrtlarevoj kući u 3 h noću? Da li je bilo planirano?
Otmičarov auto se skoro sudario s Armstrongovim šoferom.
Daisyna majka, Sonia Armstrong.
Pukovnik Hemish Armstrong.
Armstrong plaća otkup!
Daisy nađena mrtva.
"Pet godina kasnije Azijski dio Istambula"
Kartu, molim - Da, naravno.
- Dobrodošli na brod, gđo Debenham. - Hvala.
Trajekt preko Bospora isplovljava iz Istanbula...
za vezu s Orient Expressom.
Evo vaše karte, gospodine Poirot. Bojim se da imate još jedan sat.
Molim vas, nemojte čekati. - Da ne čekam?!
Poslije svega što ste učinili za nas, gospodine Poirot?
General mi je naredio da osiguram vaš siguran odlazak.
Također vam želi zahvaliti na spašavanju časti britanskog garnizona u Jordanu.
Brigadirovo priznanje je bilo zaista blagovremeno.
Nego, kako ste to uspjeli?
Da... pa, moći ćete se odmoriti čim stignete u Istambul.
Ovaj... crkva Svete Sofije je stvarno veličanstvena.
Vidjeli ste je? - Ne.
Hajde!
Hajde, miči se!
Bježi, hajde!
Brže, brže.
Nadam se da sam napravio pravu stvar što sam vam
rezervirao hotel na evropskoj strani, a ne na azijskoj.
Nemam predrasuda ni prema jednom kontinentu.
Prelazak će biti ugodan.
Bospor je uvijek miran.
Prelazili ste trajektom? - Ne.
Dobrodošli, pukovniče Arbu... Arbu... Arbut...
Arbuthnott.
Trajekt preko Bospora isplovljava iz Istanbula...
za vezu s Orient Expressom.
Ne sad.
Ne sad, kad sve bude gotovo, kad bude iza nas, tada.
Kakav čudan čovječuljak.
Očigledno Francuz.
Dobra večer, gospodine. Ovuda, molim.
Evo konačno mog prijatelja!
Gospodine Poirot...
Bianchi... - Prijatelju moj...
Drago mi je da te vidim. - Spasio si me od infarkta. Sjedni.
Hvala.
Nisi baš dobro večerao? - Ne.
Ovaj štapić je kvalitetniji od ražnjića...
konobar je neobičniji od vina...
a kava...
Srećom pozvali su me u London i odlazim večeras. - Orijent Ekspresom?
Kako drugačije? - Odlično, imam društvo za putovanje.
Sjajno.
Pa, gdje ćemo večerati?
Ja sam očajan gdine Poirot, nema ni jednog
slobodnog spavaćeg mjesta I klase u cijelom vlaku!
Što? U prosincu? - Da, u prosincu.
Zar je Bugarska objavila rat Turskoj? Zar aristokracija bježi iz zemlje!?
Ja sam direktor linije. Gdin Hercule Poirot je
ne samo međunarodno poznat detektiv,
već je i moj osobni prijatelj. - Gdine Bianchi, gdine Poirot...
Hrabro, prijatelju moj, sredit ćemo nešto. Hajdemo.
Orijent Ekspres kreće s prvog perona u 21:00 h...
preko Uzunkopra, Sofije, Beograda, Zagreba...
Slavonskog Broda, Trsta, Venecije, Milana...
Lozane, Bazela, Pariza, Kalea...
do Londona.
Dobra večer, Pierre. - Madam la princess, izvolite.
Broj 14.
Dobrodošli, fräulein Schmit. Broj 6.
Bitte schoen.
Dobrodošli, grofe i grofice Andrenyi, vaš kupe vas čeka.
Gđo Hubbord, uvijek je zadovoljstvo vidjeti vas.
Imate vaš omiljeni broj 11.
Evo gdina Bianchija. Dobrodošli.
Broj 9, kao i uvijek. - Hvala, Pierre. Čujem da je vlak pun?
Da ne povjerujete, gospodine. Sav je svijet odlučio večeras putovati.
Ipak, morat ćete naći mjesto za gdina Poirota.
Gdin Hercule Poirot?
Čuveni? - Upravo tako. On je i moj osobni prijatelj.
Molim vas, možete li me uputiti?
Dobra večer, fräulein Olson, mjesto broj 7. - Dobro, 7.
Nešto ste izgubili?
Moj mali medaljon Svetog Kristofera. Da mi donese sreću... da me izbavi...
da me sačuva od zla.
Madam, zub morskog psa za sreću, buda za sreću, madam... - Ne, ne...
Hvala bogu, moj Sveti Kristofer. Sveti Kristofer...
Hoćemo li natovariti ili ne?
Vidite, moj prijatelj je pozvan hitno u
London zbog stvari od međunarodne važnosti...
i dao sam mu osobno uvjerenje da ćete mu osigurati mjesto na putu do Kalea.
Ali gdine Bianchi... - Hector.
Oprostite, gospodo, ali gospodin Ratchett ima rezervacije...
i bili bi vam zahvalni ako bismo pošli odmah.
Gdine Ratchett, dobrodošli u broj 10.
Gdine Beddoes, smješteni ste u broj 1,
Gdine McQueen, vi ste smješteni u broj 4.
Hm... Sretan rođendan, gospodine... - Kao što je ugovoreno.
Pierrre, samo polako.
Možemo smjestiti gdina Poirota u broj 16 koji se uvijek ostavlja prazan.
Zauzet je, gospodine. Tamo je smješten gdin Hartman.
Onda ti kao direktor ove linije naređujem da smjestiš gdina Poirota...
u ono što zovemo "prazan ležaj" iznad McQueenovog broja 4.
Gdine?
Bar ćete imati dvije napojnice.
Gospodine, oprostite.
Pozor, vlak kreće s perona.
Pozor.
Moj drugi muž, gdin Hubbord, će podići veliku larmu.
Nema mjesta za moje torbe sa šminkom, nema leda u vodi za piće...
a topla voda vjerojatno dolazi iz jarka!
Oprostite.
Hrabro prijatelju, ovo je posljednji kupe osim mog.
Pardon.
Ne, ja... ja mislim da je to greška.
Ja putujem sa...
Gdine McQueen, nema drugog ležaja u vlaku. Gdin Poirot mora biti ovdje.
Evo, gospodine, sve je uređeno. Vaš je gornji ležaj u kupeu broj 4.
Krećemo za jednu minutu. - Ispričavam se ako vas uznemiravam...
ali to je samo za jednu noć. - Izlazite u Beogradu, zar ne?
Bolje nego u hotelu, zar ne? - Vjerojatno ću zadržati menu kao suvenir.
Hector, naručio sam 3 islamske perforirane
dekorativne posude za puder iz 13. stoljeća i 6 čaša.
Isporučili su samo 5 čaša a jedna od posuda je okrnjena.
To nije ono za što sam platio.
Pošalji telegram iz Beograda. - Dobro, gdine Ratchett.
Što je bilo, izgledaš umorno.
Spavao sam loše. - Zašto?
Belgijanac na gornjem ležaju hrče.
Zaista? Ima li još neko neodgovoreno pismo za vatru?
Samo anonimna.
Na ta ne možemo odgovoriti, zar ne?
Bolje se idi i naspavaj prije nego što se Belgijanac vrati u tvoj kupe.
Hajde.
Zdravo, moje ime je Hartman.
Zovite me Dick. - Foscarelli. Zovite me Ginno.
Beddoes.
Gospodin Beddoes.
Ah, ovo je za Balzakovo pero...
Tri dana ovi ljudi, ovi potpuni stranci sretat će se u vlaku...
čija lokomotiva upravlja njihovom sudbinom.
Da, znam, obojica zavidimo mužu.
Da li je...? Da li je muž Englez kao i njegov tvid?
Zaboga, pa on je vatreni Mađar.
Ako mu samo pogledaš ženu prinuđen si biti diplomata.
Hvala bogu da nismo mladi.
Moj drugi muž kaže da uvijek treba mijenjati u dolare ili bar u funte.
Što je drahma?
To je, kako vi kažete, valuta...
Moj drugi muž također kaže uzmi gomilu kompletnih karata i nećeš imati problema.
Ali to tako ne ide. Prvo...
Fräulein Olson ima glavobolju. Ispričajte nas, moramo se vratiti u kupe.
Idite ako morate. Ako vam treba aspirin uvijek ga nosim u torbi.
Ne vjerujem stranim lijekovima. - Moraš me ispričati, gđa Hubbord kreće na nas.
Što je njemu? Muka u vlaku ili nešto slično?
Neke od najgorih riječi veličanstvene Grete Garbo, su da želi biti sama.
Što ćete večerati?
Hoćete biti dobri da mi pripremite svinjetinu a la Sol...
s jednim mladim krumpirom i malom zelenom salatom bez začina.
Hildegard?
Tko je ta izuzetna dama? - Princeza Dragomiroff.
Čuo sam za nju.
Oprostite, gospodine, da nemate možda vatre?
Naravno.
Hvala vam. Moje ime je Ratchett.
Imam li zadovoljstvo razgovarati s gdinom Herculom Poirotom?
Zadovoljstvo možda, gdine Ratchett, namjeru sigurno.
Pitali ste me za vatru, ponudio sam vam a vi je niste iskoristili.
To je simpatično inače bih bio mentalno iscrpljen.
Odlično, sjednite, molim vas. - Samo na trenutak.
Da, samo na trenutak, hvala vam puno.
Gdine Pero...
Poirot. - Kako ste rekli?
Poirot. - Oh, Pero, da...
Htio sam samo reći da u i mojoj zemlji brzo dolazimo do zaključaka.
Želio bih da obavite posao za mene.
U pitanju je veliki novac, vrlo veliki novac.
U čemu je problem, kako ste prikazali posao koji želite da prihvatim?
Gdine Poirot, ja sam bogat čovjek.
Čovjek na mom položaju ima neprijatelje.
Samo jednog?
Što dovraga, mislite pod tim?
Mislim da, kad je čovjek u poziciji da ima, kako rekoste, neprijatelje...
obično smatra da zaslužuje samo jednog neprijatelja.
Naravno, cijenim to.
Što vam je profesija?
Umirovljen sam.
Od čega? - Biznis.
Koja vrsta biznisa?
Hrana za dojenčad. Kakve to veze ima, ono što je bitno je moja sigurnost.
U opasnosti ste? - Moj život je u opasnosti, gdine Poirot.
Moj sekretar vam može pokazati dva pisma.
A ja... vam mogu pokazati ovo.
Spavam na njemu.
Gdine Poirot...
5.000 dolara.
Ne?
10.000?
15.000?
Gdine Ratchett, imam dovoljno novca da zadovoljim i svoje potrebe.
Uzimam samo one slučajeve koji me zainteresiraju,
i da budem iskren...moje zanimanje za vaš slučaj je...
...nikakvo.
Stanica Beograd. Orijent Ekspres polazi za 5 minuta.
Gdine Poirot, prenosim prtljagu gdina Bianchija u pulmen (kuhinjska niša).
On vam ustupa svoj kupe. - Ne možeš valjda sjediti cijelu noć.
Moj dragi prijatelju, nemoj brinuti.
Pošto ideš u Englesku bolje je za tebe da budeš u pravom kupeu do Kalea.
Bit će mi vrlo udobno. Nema nikoga u pulmenu osim jednog grčkog doktora.
Takva velikodušnost zaslužuje moju zahvalnost. - Nema na čemu.
Ah, gdine Poirot... - Pierre, mogu li dobiti čiste ručnike i...
tko su moji novi susjedi?
S lijeve strane je Šveđanka, gđica Olsen...
koja dijeli kupe s Engleskinjom, gđicom Debenham.
A s desne strane, u broju 10, je gdin Ratchett.
A gdje je kupe gđe Hubbord? Htio bih odspavati malo noćas.
Pored gdina Ratchetta, broj 11. - Još uvijek je preblizu.
Laku noć, gdine Beddoes. - Pardon.
Tko je to? - To sam ja, sir, Beddoes, s vašim lijekom za spavanje.
Uđi.
Hvala, Pierre. Laku noć. - Laku noć, lijepo spavajte.
U broju 9.
Koliko kapi?
Valerijane? Dvije kapi, rekli ste. - Dobro.
Ne, stavi na stol.
Reci gdinu McQueenu da hoću vidjeti tekst telegrama koji je poslao iz Beograda.
Vrlo dobro, sir.
Traži te.
Uđi.
Pa...
Lijepa grofica...
Odlazi, to je noćna mora.
Dobro, gdine Ratchett. Sanjajte ugodne snove.
Kakva tišina.
Aha, snježni nanos. Bože moj, kakva noć.
I sad je neki čovjek u mojoj sobi.
Probudila sam se u mraku prije 3 minute i
vidjela čovjeka kako se krije baš u ovom kupeu.
Ponavljam, znam tko je on jer je izašao kroz otvorena vrata ranije ove večeri.
"Madam", reče gdin Ratchett, "Da ste uradili ovo
prije 20 godina rekao bih vam da uđete."
20 godina, ha, prošlo je tek 15!
Sigurno postoji objašnjenje, nemojte prenagliti, madam.
Ovo je nevjerojatno.
Za ime boga.
To sam ja, sir, Beddoes. Vaše buđenje.
Vaš "žuti mjesec", gdine Ratchett.
Vaš rezervni ključ.
Lanac.
Ne dodirujte ništa.
Gdje su seňor Bianchi i grčki doktor?
U restoran kolima, gdine. - Zovite ih smjesta.
Zar ne možete uspostaviti telefonske linije? - Ili ih privezati nekako?
Ovo nije brod, gospođo. - Gdje smo točno?
Mi smo negdje između Vinkovaca i Sl. Broda. - U kojoj državi?
U Jugoslaviji. - Balkan. Što drugo možeš očekivati.
Snijeg je Božja volja. I u svemu ovom ima nečeg dobrog.
Da, ali, što mislite koliko dugo će proći prije nego što...?
Čim u Brodu primjete da nismo stigli na vrijeme...
poslat će...
Dr. Konstanin, gdin Poirot želi vas vidjeti.
I vas, seňor Bianchi.
Ispričajte me, dame i gospodo.
Samo Božji oproštaj je važan.
Moram vidjeti princezu.
Seňor Bianchi i gdin doktor Konstantin. - Pazite na slomljenu čašu, gospodo.
Zjenice su još uvijek malo otvorene.
Mogao je biti drogiran.
Jeste bio drogiran. - Čime?
Osjeća se miris valerijane. Koja je bezopasna...
ali sigurno je nešto dodano. - Mogu li mu sada zatvoriti oči?
Volio bih da to učiniš.
Zašto je izgubio toliko krvi?
Mogu li ukloniti pokrivač? - Naravno.
Gdin Ratchett je izboden!
10, 11, 12 puta.
Moj Bože... - Moramo ići, hajde, hajde...
moramo vidjeti što se dogodilo ovdje.
Ima nešto u džepu. - Dopustite meni.
Njegov sat. - Vrijeme smrti!
Mogu sigurno reći da je smrt nastupila između ponoći i dva sata ujutro.
To se slaže.
Ja sam ga osobno čuo kako viče i zvoni za konduktera...
u 20 minuta do 1.
Pierre je došao, a on je rekao da ima noćnu moru.
Noćnu moru.
Čuo sam ga kako ispire grlo...
i to je posljednja poznata stvar.
Preklinjem vas, gospodine, ne možete odbiti.
Ali to je dužnost jugoslavenske policije.
Pardon, gospodine, da ispituju moje putnike na mojoj liniji? Nikada!
Vi morate riješiti misteriju.
Kada stignemo u Brod, ako ikada stignemo...
predstavit ćemo policiji gotov slučaj.
Reći ćemo da je ubojica otkriven, eto to je kriminalac!
Trebao bih dopustiti da treneri iz pulmana vode istragu. Naslovne strane.
To bi bila naša čast.
I plan vagona s imenima svih ljudi u njima i njihovim lokacijama.
Bit će spremno. - I putovnice svih putnika.
Da, moći ćeš uzeti čak i moju. Idem pripremiti posebnu najavu.
Odnesi sve putovnice gdinu Poirotu.
Ima li još putnika u vlaku?
U pulman odjeljku nema nikog osim mene i seňora Bianchija.
Zdravo.
Onda se moramo koncentrirati na ostale vagone.
Po mom mišljenju ubojica je ovdje s nama.
Dame i gospodo, molim vas. Molim vas, strpljenja. Morate imati strpljenja.
Svi ćete imati priliku iznijeti svoje mišljenje gdinu Poirotu kad bude slobodan.
Ovo nije dobro vrijeme, ovo je loše vrijeme.
Božji zakoni su prekršeni. Ne ubij!
Zašto nisam primijetio ni jedan znak, gospodine Bianchi?
Bio sam njegov najbliži... - Ja sam bila najbliža njegovom ubojici.
Mislite, vidjeli ste tog čovjeka? Možete prepoznati ubojicu?
Mislim, ništa tome slično. Mislim, bio je čovjek u mom kupeu prošle noći.
Bilo je vrlo tamno, naravno, i moje oči su bile zatvorene od straha...
Kako onda znate da je bio muškarac?
Jer sam imala vrlo blisku vezu s oba moja muža.
Zatvorenih očiju? - To je pomagalo.
Oprostite. - U svakom slučaju, čovjek je mirisao na duhan.
Gdine McQueen, gdin Poirot bi bio zahvalan za malo vašeg vremena.
Zar se ne slažete da je čovjek koji je bio
u mom kupeu mogao ući u kupe gdina Ratchetta?
Ne mogu smisliti ni jedan drugi razlog, madam.
Pierre, tvoj rezervni ključ!
Možeš li mi diskretno dobaviti kutiju za damski šešir, onu veliku starinsku...
kantu, možda sobarice princeze Dragomiroff?
Dajte mi pet minuta, doktore.
Gdine McQueen, žao mi je što ste čekali, ali bilo je neophodnih poslova.
Molim vas, sjednite. Gdine McQueen bio bih zahvalan za sve korisno što mi možete reći.
Što, na primjer...? - Da raščistimo prvo nekoliko stvari, gdine Poirot.
Tko ste vi, na primjer, i kakav je vaš status ovdje?
Oprostite.
Gdin Poirot je detektiv kog sam ja službeno odabrao da istraži ovaj slučaj.
Dopustite mi da nastavim s važnim stvarima. Vaš odnos s Ratchettom?
Ja sam... bio sam njegov sekretar. - Koliko dugo?
Godinu dana. - Gdje ste ga upoznali?
U Perziji. Sakupljao je gorgonsku grnčariju i to s velikim uspjehom.
A ja sam pokušavao sakupljati uljane bočice... s malo uspjeha...
pa sam bankrotirao. Ponudio mi je posao i ja sam ga prihvatio.
Otkad?
Pa, putovali smo mnogo. Bio je povučen jer nije znao ni jedan jezik.
Ja sam više bio njegov kurir nego sekretar. Bio je to ugodan posao.
Iz kog dijela Amerike je Ratchett?
Ne znam.
Nikad nije govorio o svom porijeklu.
Zašto, što mislite?
Počeo sam vjerovati da je otišao iz Amerike da bi pobjegao od nečeg...
ili od nekoga.
Do prije par tjedana mislim da je uspijevao.
A tada?
Počeo je dobivati ta anonimna pisma. Prijeteća pisma.
Kao ova.
"Ubij ubojice."
"Pripremi se na smrt."
Kako kratko. - Ali gledajte koliko je komplicirano.
Prošle noći primijetio sam da ste poslali telegram s Beogradske stanice.
Tako je. Da vidim.. poslao je po mene da
vidi tekst telegrama baš poslije Beograda...
i... To je bio posljednji put da ga vidim.
Da li je bilo još prijetećih pisama? - Da, ali nije mi bilo dozvoljeno da ih pročitam.
Spaljivao ih je.
To objašnjava... - Što?
Moje zanimanje za kutije za šešire.
Upravo ono što mi je trebalo.
Doktore, prvo rane. Izbrojili ste nekoliko?
Da, pet. Duboke su.
I tri manje.
Ostale su plitke...
i dvije su toliko površne...
da su skoro ogrebotine.
Na što to upućuje? Da su bile dvije ubojice?
Jak muškarac i slab muškarac?
Ili slaba žena.
Oh...
Snažan muškarac izboo je žrtvu i jako i slabo...
u želji da nas zbuni.
Bar znamo to...
da je do trenutka ubojstva Ratchett bio previše drogiran...
da bi mogao vikati ili se braniti...
ovim. - Kako ste našli...?
Nisam, on mi je pokazao kad mi je ponudio 15.000 dolara...
da budem njegov tjelohranitelj, a ja sam odbio.
Da li sam trebao prihvatiti?
A sad razmotrimo tragove pepela.
Dvije različite šibice, dim cigare,
čistač lule... - I ovo.
Inicijal H. - To nije teško identificirati.
Pitam se... Ime ili prezime?
Moramo čekati dok ne pregledamo putovnice.
Bianchi, doktore...
Zar vam nije palo na pamet da ima previše tragova...
u ovoj sobi?
Nastavimo dalje ispitivanje onog što, ja se nadam, predstavlja posljednji dokaz...
spaljenog papira.
Koristili su za brkove.
Kakve to veze ima s brkovima? - Da istopi vosak.
Promatrajte, vi ste moji jedini svjedoci.
A-i-s-y A-r-m-s... - Što to znači?
To znači...
da znamo pravi identitet gdina Ratchettta...
i zašto je morao napustiti Ameriku.
Sjećate se slučaja Armstrong?
Naravno. Otmica te male američke djevojčice. I ubojstvo.
Tko bi zaboravio? - Sjećate li se imena djeteta?
Naravno, zvala se Daisy.
D...
D-a-i-s-y...
blanko A-r-m-s...
Daisy Armstrong.
Ratchett je bio ubojica? - Ne.
Pravom ubojici je suđeno, osuđen je i pogubljen na električnoj stolici.
Ali on je bio samo broj dva. Imao je šefa! U početku
je bio previše uplašen da bi ga identificirao.
Samo u trenutku egzekucije on je dao ime svog šefa koji je u međuvremenu nestao...
s novcem od ucjene.
Sjećam se da sam se osjećao posramljeno što on nosi talijansko ime.
Casetti.
Kakav monstrum, ima dječju krv na rukama.
Ima i gore od toga.
Nakon šoka pošto je otkriveno tijelo...
gđa Armstrong je imala prerani porođaj rodivši mrtvo dijete...
i sama je umrla na porođaju.
Njen muž, pukovnik Armstrong koji je bio hrabar časnik, se ubio...
a osobna sobarica gđe Armstrong koja je pogrešno bila pod sumnjom suučesništva...
bacila se s prozora i ubila se. To je pet, pet!
Onda hvala nebesima da je za toliku prolivenu krv...
sada platio vlastitom.
Odlično, Pierre.
Možeš li poslati putnike kod mene jednog po jednog po ovom redoslijedu?
Osim princeze Dragomiroff,
koja nije samo kraljevske krvi, već je mnogo starija nego što kaže.
I Pierre, pošto si već ovdje,
možemo početi tako što ćemo prvo ispitati tebe.
Tvoje puno ime je Pierre Poll Michel.
Točno, gospodine. - Dva imena svetaca.
Sigurno ste vrlo blagoslovljeni. - Imam svoj dio sreće, gospodine.
Sad o lošem. Primijetio sam...
da je vaša žena izbrisana iz putovnice prije pet godina.
Ona je preminula? - Umrla je, gospodine...
od tuge zbog smrti naše jedine kćerke...
koja je umrla od šarlaha.
Zaista mi je žao.
Da popričamo o manje stresnim stvarima.
U noći ubojstva, nakon što smo napustili Beograd...
tko je bio posljednji putnik koji se vratio u kupe? Pokažite mi na crtežu.
Oko 1:30 sjećam se da sam vidio engleskog pukovnika...
da je rekao laku noć gdinu McQueenu između kabina 3 i 4.
Vidio sam kako se vraća u svoj kupe broj 15...
koji nije više napuštao.
A nakon toga. Da li je netko zvonio za alarm?
Bila je jedna dama koja je otvorila vrata.
Ne znam koja. Otišla je u pravcu toaleta...
na kraju hodnika, pored kola za ručanje.
Vidjeli ste je bar malo? - Ne, gospodine.
Moguće je da sam tad odgovarao na zvono.
Što me podsjeća na glavnu stvar.
Mnogo ranije, ubrzo poslije 12:30 vi i ja smo obojica
čuli gdina Ratchetta kako zvoni nekoliko puta...
a onda se ispričava zbog toga što je imao noćnu moru.
Nije ništa, imao sam ružan san.
Tko je zvonio na drugo zvono dok ste odgovarali na zvono gdina Ratchetta?
Princeza Dragomiroff, gospodine.
Tražila je da pozovem njenu sluškinju.
Hvala, Pierre. To je sve za sada.
On je mogao to uraditi. Rezervni ključ od Ratchettove sobe!
I nož pozajmljen od kuhara! - S kojim je bio u dosluhu!
Koji je zabadao, ponovno i bez motiva, u tijelo svoje zapanjene žrtve.
Svejedno, vrata ne samo da su bila zaključana, nego i osigurana lancem!
Gdine McQueen...
od našeg posljednjeg razgovora otkrio sam pravi identitet vašeg pokojnog poslodavca.
Nemojte reći!?
Ratchett je bio, kao što ste i sami sumnjali, gotovo bjegunac.
Bio je zapravo Casetti...
gangster koji je rukovodio otimanjem i ubojstvom male Daisy Armstrong.
Niste to znali?
Ne, gospodine.
Da jesam, odsjekao bih desnu ruku da ne bih mogao kucati njegova bijedna pisma...
i ubio bih ga svojom lijevom.
Osjećate da biste time sami učinili dobro djelo?
Izgleda da pomalo optužujem samog sebe.
Manje bih sumnjao u vas da ste pokazali...
žaljenje zbog smrti vašeg poslodavca. - Žaljenje?
Moj tata... moj otac je bio okružni tužitelj...
koji je vodio slučaj Armstrongovih.
Gđa Armstrong i njen muž došli su u našu kuću dva puta za savjet u vezi s otkupom.
Bila je nježna i uplašena.
Ali ne toliko uplašena da se ne zainteresira
za mladog čovjeka koji je želio izaći na scenu.
Rekla je da će pisati...
Umrla je prije nego što je dobila priliku za to.
Bila mi je toliko od pomoći kao... pa, majka.
Dopustite mi jedno frojdovsko pitanje. Volite li svoju majku?
Jesam. Umrla je kad sam imao osam godina. Impresivne godine. Zašto pitate?
Dijelili smo kupe prve noći našeg putovanja. Zvali ste majku dvaput u snu.
Jesam li?
Još uvijek sanjam o njoj.
Hajde, recite mi, ja sam emocionalno nestabilan...
recite mi, zato se nikad nisam oženio. - Nisam ovdje da vam bilo što kažem...
gdine McQueen, vi ste ovdje da kažete meni.
Oprostite.
Da. Ima samo jedna stvar... Kako ste...
...otkrili Ratchettov identitet?
Pomoću poruke koju sam našao u njegovom kupeu.
On je ih je spalio, kao što sam vam rekao.
Je.
Da, je, kako ste onda dešifrirali?
Uz pomoć kutije za šešire! Hvala vam, gdine McQueen.
On je to učinio. On je ubio Casettija. Praktično je priznao to.
Ne, psihologija griješi.
Njegov osjećaj dečka bez majke može razviti strast prema dami...
kojoj se divi iznad svega zbog njene nježnosti.
Može li McQueen, diveći se nježnosti...
počiniti takvo ubojstvo u kome bi izdao nježnost...
one koju bismo mogli nazvati njegovom dobrom vilom?
Kuma... Slučajno ste rekli nešto vrijedno.
Priđite.
Gdine Beddoes, ovo nije inkvizicija, samo raspitivanje.
Kada ste odnijeli gdinu Ratchettu njegove
kapi valerijane negdje oko 9:40 prošle noći...
da li je već bio u krevetu? - Tako je, sir.
Gdin Ratchett uvijek rano leže kad je u vlaku.
Koje u bile vaše dužnosti prije no što ga ostavite preko noći?
Staviti kapi valerijane, gospodine.
Beddoes, da li si ti stavio ovo na moj stol za vrijeme večere?
Ne, gospodine. - Tko je onda, dovraga, to napravio?
Nemam pojma, gospodine.
Mogu li pitati što je to? - To nije tvoja stvar.
Hoću znati kako je dospjelo ovamo.
Želite li još nešto, gospodine? - Da.
Reci gdinu McQueenu da ga želim vidjeti. Sada.
Dobro, gospodine.
U koje vrijeme želite da vas probudim, gospodine? - Ne prije 10.
Vrlo dobro, gospodine.
Da li je to bilo uobičajeno? - Je, gospodine.
Njegov doručak je "žuti mjesec". Nikad ne ustaje
dok on ne dostigne svoj pun efekt.
Dakle, prenijeli ste instrukcije gdinu McQueenu...
i onda se vratili u svoj kupe broj 1 i 2,
čiji je gornji ležaj zauzimao seňor Foscarelli.
Da, Talijan.
Govori li on engleski? - Neku vrstu engleskog, gospodine.
Mislim da je odrastao u u nekom mjestu koje se zove Čikago.
Jeste li dosta razgovarali? - Ne, gospodine, ja volim čitati.
Hej, što to čitate gdine Beddoes?
"Ljubavnu klopku", od Anabele Richardson.
Je li o seksu?
Ne, oko skoro 10:30, gdine Foscarelli.
Skoro je 10:30.
Nasmijali ste se i zaspali? - Ne, gospodine, ne do 4 ujutro.
Nažalost, imao sam zubobolju.
Imate li pritužbi? - Hrče nevjerojatno.
Jedna stvar za kraj. Kako ste se zaposlili kod gdina Ratchetta?
Preko moje agencije u New Yorku. Naći ćete me u njihovim knjigama.
A prije toga? - Bio sam u vojsci kao redov.
Gdje? - U Trunu.
Na dalekom istoku? - Ne, gospodine, u Škotskoj.
Škotska? Oprostite mi, ja sam samo glupi Belgijanac.
Belgijanac? Uvijek sam mislio da ste Francuz.
Ne, Belgijanac.
Da li ste znali da je gdin Ratchett imao talijansko porijeklo?
Oh, to objašnjava njegov vreli temperament.
Njegovo pravo ime je bilo Casetti. Znači li vam nešto to ime?
Sjećate li se slučaja Armstrong?
Ne, gospodine. Oh, da, da...
Djevojčica.
Casetti je bio odgovoran za njeno ubojstvo.
Kako vas to pogađa?
Često sam mislio, gospodine, ako naši poslodavci zahtijevaju preporuke od nas...
i mi bi trebali zahtijevati preporuke od njih.
Hvala vam, gdine Beddoes. - Molim vas, ne ustajte. Želite li još nešto?
Ne, to je sve.
On je to učinio. Batler je to napravio.
Ima stalan pristup Ratchettu, mogao ga je opiti
valerijanom prije no što ga dovede svom gazdi.
A što se tiče psihologije,
tko zna što se kuha ispod te zategnute košulje koju zahtjeva njegova profesija.
Zar nije čitao "Ljubavnu klopku"?
U to vrijeme koje pretpostavljaš trebao je bosti gdina Ratchetta?
Osjećam da dolazi pomoć.
Čak i ako je to samo nekoliko ljudi s krampovima i lopatama...
moramo završiti ovaj slučaj prije nego stignemo u Brod.
Ako je to lokomotiva sa snježnim plugom, naši problemi zaista počinju.
Tko je slijedeći? - Gđa Hubbord.
O, gospode...
Zvižduk znači da su blizu, madam. - U pravo vrijeme.
Vrijeme se računa, gđo Hubbord,. Ako hoćemo kompletirati
ovu istragu prije nego što stignemo u Brod...
zato ću odabrati onoliko kratka pitanja koliko će kratki vaši
odgovori biti, nadam se. Najbolje je odgovoriti s prostim da ili ne.
Ne gubite vrijeme blebećući.
Vaše puno ime je Harriet Belinda Hubbord. - Da, zvali su me...
Do sada vas je gdin McQueen bez sumnje
upoznao s pravim identitetom gdina Ratchetta.
Da, mislim.. - Upoznali ste se s Armstrongovima?
Ne, naravno. Oni su bili vrlo društvena obitelj...
Čuo sam cijeli vaš razgovor s Pierrom, o tome da je muškarac u vašem kupeu...
malo poslije 1 sat u noći ubojstva.
Recite mi jednu stvar još:
zar nisu vrata koja povezuju vaš i Ratchettov kupe bila
zaključana s vaše strane kada ste pošli na spavanje?
Da, koliko ja znam...
Kako to mislite, koliko ja znam...?!
Zar niste vidjeli kabinu iz kreveta?
Ne. - Zašto?
Imala sam masku na licu.
Pierre je provjerio kabinu pošto sam zvonila
i rekla da se muškarac krije u mojoj sobi.
Da, znamo sve o tome.
Ne, ne znate.
Oprostite?!
Ne znate što sam pronašla ovog jutra
na časopisu koji čitam uvečer da bih zaspala.
Ne.
Dragi Bože, ovo je gumb s odore glavnog konduktera.
Doktore, hoćete li mi pomoći da
provjerimo da li je Pierre izgubio ovaj gumb?
Vrlo rado.
Vaša maramica, gđo Hubbord. - Ta nije moja. Imam svoju baš ovdje.
Oh, mislio sam... slovo "H"...
"H" za Harijet, "H" za Hubbord, ali ipak nije moja.
Moje su praktične stvarčice, ne skupa pariška čipka.
Kako to može bilo kome koristiti, kihneš jednom i mora na pranje.
Gđo Hubbord, pružili ste mi veliku pomoć u ovom teškom slučaju.
Hvala vam za to što ste, ako se mogu tako izraziti, odigrali svoju ulogu.
Ako vam budem ponovno trebala bit ću u blizini.
Ni jedan Pierreov gumb ne nedostaje i svi su prišiveni starim koncem.
Kao što sam i sumnjao.
Bojim se. - Ne bojte se, gospođice.
Svi koji izađu izgledaju mnogo smireniji. - Samo Bog može dati smirenost.
Dobar dan, fräulein Olsen.
Ne, vi govorite švedski!? - Nažalost, madmazel, to je sve što znam.
Oprostite mi ako sam osoban, većina Skandinavaca je...
po mom mišljenju, vrlo obrazovana u pogledu jezika.
I... ako imate teškoća...
Ja sam rođena... zaostala.
To je razlog što sam radila u Africi kao misionar.
Podučavajući malu crnu djecu koja su zaostalija od mene.
Ali, ja vidim da ste proveli tri mjeseca u Americi.
Zar niste mogli napredovati?
Ja sam bila...
u međunarodnoj grupi...
za sakupljanje novca...
za misije u Africi, od bogatih ljudi u Americi.
Govorim na švedskom...
pred velikim skupovima...
na Švedsko-američkom institutu,
u Mineapolisu i drugim velikim gradovima.
Za deset tjedana...
sakupili smo...
14.000 dolara i 27 centi.
Sjajno.
Gđice Olson, koliko dugo vas zanima religija?
Od prije pet godina.
Tokom ljeta...
bila sam bolesna, kao i uvijek.
Sjedila sam u travi, u vrtu.
I ugledala sam Isusa na nebu...
s mnogo male djece.
Ali, sva djeca su bila crna.
Pa, to je bio znak za mene...
da se počnem skrbiti o maloj crnoj djeci.
Jesu li vaši roditelji bili religiozni?
Ne. Oni nisu imali poštovanja za Gospoda.
Ne. Znate, to nije bio običan znak.
Bila je to također i kazna.
O, hajde, hajde.
Siguran sam da će vam Bog oprostiti, gđice Olson, a možda, što je još važnije...
i vašem ocu i majci.
A sada...
Ovdje je kupe koji dijelite sa...
Ovdje je moj ležaj, broj 7. - Da, vaš broj 7.
Ispričajte mi o broju 8. - Njega je zauzela...
gđica Debenham.
Vrlo fina mlada dama.
Iz Bagdada, gdje predaje englesku stenografiju.
Djeci. Stranoj djeci.
Nakon što je vlak napustio Vinkovce,
da li je napuštala kupe?
Ne. Spavala je, baš kao i ja.
Ako ste tako brzo zaspali, kako možete biti sigurni da nije izlazila?
U Shimoga misiji mogla sam čuti zmiju kako diše.
Znala bih.
Samo naprijed. Jeste li napuštali svoj kupe?
Nisam. Ne do jutra... u mojoj spavaćici.
Da li je vaša spavaćica bijela s crvenim.. životinjama?
Ne, nije.
A spavaćica gđice Debenham?
Ljubičasta.
Oh, voli francusko ljubičasto. - Fino.
Dobro... A zašto ste krenuli na ovaj put, gđice Olson?
Kao i uvijek, zbog novca... novca za misiju.
Dobro. Dobro.
Kad sve ovo bude gotovo, gospođice, obećavam da ću dati dobrovoljni prilog.
Bog će vas nagraditi.
Gospodine, ona je to učinila...?
Hvala Pierre, i hoćeš li molim te obavijestiti princezu Dragomiroff...
da ćemo je seňor Bianchi i ja posjetiti uskoro u njenom kupeu. - Dobro, gdine.
To je bilo vrlo primjereno.
Gospodine grofe, ovo je mađarska diplomatska putovnica...
koja vama i vašoj ženi daje pravo da odbijete ispitivanje.
U ovim okolnostima, preči ćemo preko tih prava. - Vrlo ste ljubazni.
Kao što znate, gđa grofica ima zajedničku putovnicu pod imenom i tutulom svog muža...
ali ne zahtjeva pojedinosti u vezi vas samih..
osim vašeg potpisa i djevojačkog prezimena.
Vaše djevojačko prezime je Grinwald. -To je točno, gospodine.
Moja obitelj je prognana iz Njemačke, ali ja
sada imam mađarsko državljanstvo.
Nažalost, prvo slovo u vašem potpisu vjenčanog prezimena je skoro...
sasvim izbrisano masnom mrljom.
Moram reći, imigracijski činovnici nisu baš najuredniji.
Sjede u svojim pregradama, jednom rukom drže kiflu s maslom...
a drugom lupaju štambilj preko mrlja putra na vašoj putovnici.
Upravo tako. Zato bih bio vrlo zahvalan...
ako biste ponovili potpis u vašoj putovnici...
ovdje.
Elena Andrenyi, rođena Grinwald.
Imajući u vidu razliku u perima, potpisi izgledaju identično.
Možda nema smisla, ali htio bih vas upitati, da nije ova maramica vaša.
Pošto ne sadrži ni jedan od mojih inicijala, ne može biti moja.
Još manje smisla ima to što ću pitati koja je boja vašeg korzeta.
Ne, osim ako vas to profesionalno zanima...
svila boje kajsije. - Moj profesionalni interes je zločin, madam.
Da li ste vi i vaš muž nekad zajedno posjetili Ameriku?
Ne, prvi put smo se sreli u Visbadenu. Mnogo kasnije.
Kasnije od čega?
Kasnije od dana moje mladosti, kada sam bio na dužnosti u Washingtonu.
Živjeli ste u Washingtonu? - Koji perspektivan diplomat nije?
Niste dobro spavali noćas? - Naprotiv.
Osim uobičajenih ispada gđe Hubbord, spavao sam vrlo čvrsto.
A vi, madam?
Još čvršće. Ni jedno od nas se nije probudilo do poslije osam.
Kao svake uobičajene noći u vlaku, uzela sam "Trional".
Dietilsulfondimetilmetan, bijeli kristal. Rastvoren u vodi postaje jak hipnotik.
Zvučao je kao da je riječ o otrovu.
Kao i kod većine tableta za spavanje, uzet u većoj dozi to je otrov.
Nećete valjda...? - Ne, vi niste optuženi...vi ste izuzeti!
Hvala vam i vašoj supruzi za pomoć i suradnju.
Zašto si stala s čitanjem?
Dobar dan. - Seňor Bianchi.
Dopustite da vam predstavim zvaničnog inspektora, gdina Herculea Poirota.
Hildegard mi je čitala mnoge od vaših slučajeva u novinama...
ali morala sam je spriječiti.
U ovo vrijeme to je jedini oblik literature koji me drži budnom.
A ja moram, kako se to danas kaže, odspavati ljepote radi.
Da li biste željeli malo konjaka? - Ne, hvala.
Da, molim.
Sada...
Želite da ja priznam ubojstvo gdina...
...kako se ono zvao?
Naprotiv, princezo. Ja sam taj koji želi vama nešto priznati.
Dali ste mi kompliment da ste čitali o meni,
ja vam uzvraćam kompliment...
priznanjem da sam i ja čitao o vama.
Nastavite.
Sasvim slučajno su me podsjetili da ste kuma gđe Armstrong...
majke otete djevojčice Daisy.
Kako ste postali kuma gđe Armstrong?
Bila sam prijatelj i poštovaoc njene majke...
velike američke glumice Linde Arden.
Zašto ste donijeli ove bodeže s mjesta?
Da li je to citat ili pitanje? - Citat.
Gledao sam je dva puta kao Ledi Macbeth u Londonu.
Bila je najbolja tragičarka u svoje vrijeme.
Bila? Sigurno je još uvijek živa?
Živa, ali vezana za krevet.
Zar ona nema još jednu kćerku, mlađu od gđe Armstrong?
Da, ali ne mogu joj se sjetiti imena.
Kad god sam bila u posjeti ona je bila u školi.
Što je bilo s mlađom kćerkom?
Udala se za Turčina. To je nešto o čemu nikad nismo govorile.
Kako je glasilo djevojačko prezime gđe Armstrong?
Djevojačko prezime gđe Armstrong bilo je Greenwud.
Mogu li malo podstaći vaše sjećanje i iskoristiti vaše strpljenje još malo?
Ima i drugih imena u kući Armstrongovih kojih se ne mogu sjetiti.
Da li su imali sekretaricu? - Da, naravno.
Njeno ime, madam? - Njeno ime...
Koliko se sjećam...
Bila je to gospođica Fribody.
Da li je tu bio i ljubazni šofer?
Bio je. Nikad me nije vozio. Imam svog šofera.
On sigurno nije bio jedini muškarac u službi?
Prisjećam se još jednog.
Da, bio je to, rekla bih pukovnikov ordonans, Indijac.
A osobna sobarica gđe Armstrong,
ona koja je greškom osumnjičena za suučesništvo u otmici...?
Ja uvijek putujem sa svojom osobnom sobaricom.
Nije bilo potrebe da razgovaram sa sobaricom gđe Armstrong.
Bez sumnje, Gđica Shmidt će se sjetiti njenog imena.
Vjerojatno da osobne sobarice razgovaraju jedna s drugom u odajama za poslugu.
Da..Da, naravno.
Ali sobarice se obraćaju jedna drugoj samo po svom krštenom imenu.
A koje je njeno?
Polet.
Hildegard...
Hoćeš biti ljubazna da mi daš jedan aspirin?
I zamolit ćeš konobara iz vagon restorana da mi donese čašu ruskog čaja...
a onda se možeš povući u svoj kupe.
Ja ću zvoniti kad mi budeš trebala. - Razumijem, gđo.
Sigurno, bila je i medicinska sestra.
Ja nisam imala...
potrebe za medicinskom sestrom.
To je vrijeme koje tek treba doći.
Nikad se ne smijete, madam.
Moj doktor mi je tako savjetovao.
Oprostite.
Nema potrebe da vas uznemiravamo dalje.
Bili ste od velike pomoći.
Vrati se u pulman i reci Pierreu da pozove pukovnika za pet minuta.
Moram popričati sa sobaricom. - Da, Poirot.
Fräulein Schmidt, mogu li popričati malo s vama
o jednoj sitnici u privatnosti vašeg kupea?
Moram odnijeti aspirin... - Ostavit ćemo vrata otvorena.
Promatrao sam kako ste bili pogođeni na
spominjanje imena sobarice gđe Armstrong, Polett.
Bila je boležljiva, gospodine. Bile smo bliske prijateljice.
Imate li njenu fotografiju?
Da, nikada ne putujem bez svojih kutija sa slikama. Pomažu da prođe večer.
Ne, molim vas, gospodine. Jaka sam ja.
Aj! - Smirite se!
Ovo može biti vaš spas, i svakog putnika u vagonu uključujući i vašu gospodaricu.
Kada ste posljednji put otvarali kofer?
Poslije Beograda.
Pierrre me je zvao da odem kod princeze...
a poslije sam čitala kako bih zaspala.
Suviše veliko za Pierrea...
I evo gdje nedostaje gumb na odori.
Gumb koji je našla gđa Hubbord.
I rezervni ključ u džepu od hlača.
Evo slike, gdine.
I ova lijepa, nevina djevojka...
bacila se kroz prozor?
Evo, uzmite ovo, fräulein.
Našao sam ga u hodniku. Sigurno je vaša jer ima inicijal "H".
Ne, ne, to nije maramica sobarice, već velike dame.
Kao što je vaša gospodarica?
To je njen stil, da... ali nije njena maramica.
Poznajem njeno rublje.
Pored toga, inicijal je pogrešan.
Koje je princezino kršteno ime?
Natalija, gospodine. To je rusko ime.
Onda je moram zadržati dok ne nađem pravog vlasnika.
Mogu li zadržati i fotografiju? Do kraja večeri obećavam da ću je vratiti.
Da, da, to me ne brine. Ali ovo, ovo me brine.
Hoću li biti optužena da sam ovo sakrila u mom koferu?
Fräulein... ja sam siguran da vi niste sakrili odoru...
kao što sam siguran da ste dobra i odana prijateljica vašoj gospodarici.
Ne samo dobra sobarica, već i dobra kuharica.
Ne samo dobra kuharica, već i društvo... utjeha u samoći...vidite!
Vi ste dobra kuharica, zar ne? - Sve moje gospodarice su tako govorile.
Doviđenja.
Otvarate prodavaonicu odjeće?
Ne.
Zatvaramo istragu! Gdje je Shimoga?
Oprostite, molim? - Shimoga, gdje je to?
Koliko znam, ja sam bio sjeverozapadno krilo...
A Shimoga je dolje na jugu, po mom mišljenju. Zašto?
Ima li misionare?
Kako ja to da znam. Indija je prepuna misionara.
Namjeravate otići iz Indije za Englesku? - Da.
Zašto kopnom? - Zašto da ne?
Zato što je putovanje brodom mnogo uobičajenije.
Odabrao sam put kopnom iz privatnih razloga.
Pukovniče Arbuthnott, u istrazi ubojstva nema
takvih razloga koji mogu biti sasvim privatni.
Ostao sam jednu noć da vidim Ur Chaldiz.
I tri dana u Bagdadu...
s komandantom garnizona, koji je slučajno moj prijatelj.
Engleskinja gđica Debenham također putuje iz Bagdada.
Moguće je da je ubojstvo počinila žena.
Ili muškarac i žena u suradnji.
Iz vaše veze s gđicom Debenham...
da li biste mogli reći da je sposobna, fizički ili emocionalni...
To je prokleto neregularno pitanje! - Znam, ali pitam.
Gđica Debenham nije žena.
Ona je dama. - Što isključuje mogućnost da je ubojica?
Prokletstvo, čovjek je potpuni stranac!
Nikad ga prije nije vidjela! - Uzrujava vas ova situacija?
Ne znam na što ciljate?
Onda da se vratimo činjenicama. Jeste li poznavali pukovnika Armstronga?
Ne osobno.
Vidite, naše jedinice se nisu miješale.
Ja sam u indijskoj vojsci, on je bio u Britanskoj vojsci na službi u Indiji.
Kraljevski Škoti.
Kako ste znali? - Bilo je u novinama...
kada se ubio poslije otmice.
Novine.
Mislio sam da je jači od toga.
Uostalom, OPZ... i VK u Francuskoj. - Što?
Odlikovanje za posebne zasluge.
Vojni Križ?
Pukovniče...
Ratchett je bio odgovoran za smrt petoro ljudi.
Samoubojstvo nevino optužene sobarice...
za ubojstvo djeteta Armstrongovih...
za smrt gđe Armstrong...
dok je prijevremeno rađala mrtvo dijete...
i konačno samoubojstvo puk. Armstronga suočenog s nepodnošljivim gubitkom!
Razumio bih njegov postupak čak i da je pored Odlikovanja
za posebne zasluge i Vojnog Križa, bio odlikovan i s VK...
što je, kao što možda znate, Viktorijin Križ
koji je dodjeljivan za izuzetnu hrabrost!
Onda je, po mom mišljenju, Ratchett dobio što je i zaslužio.
Mada bih volio da mu je regularno suđeno, od strane porote.
Suđenje od strane 12 poštenih ljudi i istina predstavljaju čvrst sistem.
Vjerujemo da je ubojstvo počinjeno u 1:15.
Što ste vi radili tada?
Pričao sam se s onim, kako mu je ime... McQueen, u njegovom kupeu.
Bio je zainteresiran za budućnost Indije.
Malo nepraktično... smatra da Britanci trebaju otići odande.
Koliko dugo ste ostali pričajući poslije toga?
Do... 1:30.
To ja zovem tri lule razgovora.
Pukovniče Arbuthnott, vi ste jedini putnik...
u vagonu koji puši lulu.
Tako izgleda. - A ovo...
je sigurno vaš čistač lule.
Ista marka. - Nađen je u pepeljari pokraj mrtvačevog uzglavlja.
Onda ga je netko stavio tamo. To je iskorišten čistač lule.
Oh, vi mislite da sam dovoljno glup da uđem u Ratchettov kupe...
ubijem ga, očistim moju lulu i ostavim čistač u pepeljari...
prije nego što odem? - Ne, pukovniče Arbuthnott.
Gđice Debenham.
Mogu li ostati? - Ne, pukovniče.
Sjednite, molim vas.
Oprostite, gđice Debenham, moram biti brz.
Upoznali ste pukovnika Arbuthnotta u Bagdadu i zaljubili ste se jedno u drugo.
Zašto Englezi moraju sakrivati čak i svoja najčistija osjećanja?
Da odgovorim na vaša pitanja po redu.
Da, da...
i ne znam.
Onda mi recite što znate.
U trajektu preko Bospora čuo sam dio vašeg razgovora s pukovnikom.
Ne sada. Kad sve bude gotovo, kad sve bude iza nas, onda.
Kad što bude gotovo? Gđice Debenham.
Kad što to bude iza vas?
Da li je to neki zadatak koji mora biti izveden?
Neka stari dogovor koji mora biti ispoštovan,
neko mračno djelo koje mora biti izvršeno?
Gdine Poirot, nisam slobodna da odgovorim ni na jedno od vaših pitanja.
Ne ovdje u ovom vlaku možda...
ali kada jugoslavenska policija preuzme neriješen slučaj ubojstva u Brodu...
nećete biti oslobođeni dok ne odgovorite na pitanja.
Uvijek mogu pozvati svoje odvjetnike.
Ovo je privatna stvar između pukovnika i mene.
Gđice Debenham, u slučaju ubojstva svi koji su
osumnjičeni dužni su odgovoriti na moja pitanja!
Kad se što završi?! Odgovorite!
Bit ćete prinuđeni napustiti ovo mjesto...
Gdine pukovniče, molim vas, smirite se.
Poirot nema prava. To su privatne stvari.
Sačekajte, pukovniče.
Odgovorite na moje pitanje. Kad se što završi, kad što bude iza vas!
Sklonite ruke s gđice Debenham!
Nisam ni primijetio da sam spustio ruke na gđicu Debenham.
Postavio sam jednostavno pitanje... - Čuo sam.
Onda, možda vi možete odgovoriti umjesto nje.
Možete li mi se svečano zakleti, kao stranac...
da ako odgovor nema nikakve veze s ubojstvom...
držat ćete ga u tajnosti?
Hoću.
Prije šest mjeseci, prije nego što sam uopće upoznao gđicu Debenham...
moja memsahib... - Što?
Moja žena... Rekla mi je da joj je dosadno.
Ne samo u Indiji, već i sa mnom.
I onda mi je zatražila razvod.
Kao čovjek na položaju, trupni časnik, odbio sam.
Da sam to učinio, izgubio bih komandno mjesto.
Moja žena se vratila u Englesku.
Pa, ima neospornih dokaza...
da mi je bila cijelo vrijeme nevjerna.
Ja sam zbog toga započeo proces razvoda,
gdje je njoj pripisana krivica.
Kad ta procedura bude iza nas,
kad se ta procedura završi,
zaprosit ću gđicu Debenham.
U međuvremenu, od vitalne je važnosti...
po engleskom zakonu, da naša...
ponašanje... ne pruži dokaze za protutužbu...
od strane moje žene.
Da li je to odgovor na vaše pitanje?
To je sigurno odgovor.
Gdine doktore, da li se Pierre dovoljno oporavio?
Potpuno.
Možemo li ići? - Da. I uvjeravam vas da će moja usta stranca biti zapečaćena.
Oprostite ako sam povrijedio konduktera. Provokacija.
Mogli su to učiniti zajedno. Ona je vrlo jaka.
Zašto ih niste pitali da li su bili u Americi? - Jer nisam imao potrebe.
Pierre, pukovnik se ispričava zbog svog ponašanja. - Hvala, gospodine.
Gdine Foskarelli.
Vi ste naturalizirani američki građanin? -Tako je! - Koliko dugo?
Sedam godina.
Razgovarat ćemo sutra o tome.
Inat će te zadržati duže nego ti njega.
Vi imate auto? - Da.
Američki automobil za Talijana.
Jeste li poznavali Casettija? - Ne, Bože sačuvaj.
Kaže da je bio mafijaš. - Stvarno?
Što mislite, tko ga je ubio?
Kaže, neki drugi mafijaš. - Stalno se ubijaju međusobno nožem ili pištoljem...
Zašto ste donijeli taj nož s mjesta? - Jer sam ga našla u mom neseseru.
Eto, što sam rekao? Noževi ili pištolji... to je obračun između dva mafijaša!
Dajte mi bodež.
Kada ste posljednji put otvorili vaš neseser?
Sinoć, kad sam izvadila sve van. - Ako ste sve izvadili zašto ste ga ponovno otvarali?
Jer sam vraćala nešto unutra.
Možda se prisjetite još nečeg, gđo Hubbord.
Gumb koji nedostaje.
Točno. Mogu vas uvjeriti da vlasnik odore nije s nama u vlaku.
Vraćate li se natrag u vagon restoran? - Da.
Mislite da se tako brzo mogu suočiti svojim kupeom?
Možete li zamoliti glavnog konobara da postavi stolove i stolice...
tako da seňor Bianchi, doktor Konstanin i ja...
možemo predstaviti putnicima rješenje ovog zločina?
Ja... Ja sam pomogao u rješavanju, zar ne?
Da. Ako mi hoćete samo kratko odgovoriti na još par pitanja. - Naravno.
U noći ubojstva da li je gdin Beddoes napuštao kupe?
Ne, ječao je kao prase s bolom u zubima.
Jeste li ikad bili u privatnoj službi?
Ne.
Hvala. To bi bilo sve.
Oprostite...
Pa, doktore...
Ova krv je ljudska. Ovaj bodež,
je mogao, u dvjema različitim rukama zadati sve one rane.
I ti znaš tko ih je zadao, je li?
Naše posljednje ispitivanje će biti neka vrsta kocke.
Ali ako uspije...
onda znam...
Uđite, uđite molim. Sjednite.
Vi ste Cirirus B. Hartman, kazališni agent?
Ne.
Hoću reći, ja nisam kazališni agent.
To je krivotvorina koji su mi izdali Pinkertonovi.
Detektivska agencija? - Filijala u Istambulu.
Ratchett je tražio američkog tjelohranitelja pa su poslali mene.
Čudno... Nisam baš mnogo učinio, zar ne?
Da li možete dokazati da je to bio razlog za vaše putovanje?
To je Pol... Polet...
Polet Michel.
Mogao bih se prestati pretvarati...
Dame i gospodo, molim za vašu pozornost.
Mogu li predložiti da ne bude razgovora dok vam se gdin Poirot obraća?
Ako neko želi da da izjavu, može to učiniti na kraju sastanka.
Hvala.
Dame i gospodo, svi ste svjesni da je grozni ubojica...
isto tako grozno, i možda zasluženo, ubijen.
Kako i zašto? Evo jednostavnog odgovora.
Postoji dokaz koji potkrepljuje teoriju da je ubojica stranac za sve nas.
Gđa Hubbord je primijetila čovjeka u svom kupeu, ubrzo poslije 1:15 u noći.
Kasnije je našla blizu svog kreveta gumb s odore konduktera.
Gđica Shmidt je otkrila, podmetnutu u njen kofer...
odoru konduktera, koja nikako ne može odgovarati Pierreu...
i na kojoj je zaista nedostajao gumb.
I u džepu hlača te odore...
bio je kondukterski rezervni ključ.
Nešto kasnije gđa Hubbord je otkrila ovaj krvavi bodež...
koji je, kako je doktor Konstantin potvrdio, oružje kojim je izvršen zločin.
Očigledno zaključivanje je...
da je ubojica, prerušen u konduktera...
provalio u vlak u Beogradu,
pomoću rezervnog ključa došao do Ratchettovog kupea...
izboo ga nasmrt, podmetnuo bodež i odoru...
a onda napustio vlak, koji je sada zameten u snijegu.
Tko je to bio?
Moram se složiti s gdinom Foskarellijem...
koji vjeruje da je to bio član mafije koji je izvršio privatnu osvetu...
čiju će pravu prirodu nesumnjivo otkriti jugoslavenska policija.
Ali...
Je li to sve? - Ne...
Ne, nije.
Kažu da, tamo gdje postoji jednostavan odgovor...
postoji i mnogo složeniji.
Ali, prisjetite se mog prvog rješenja...
kada čujete drugo.
Hajde da za časak zamislimo da misteriozni stranac nije ni postojao.
Ubojstvo je onda sigurno izvršila...
neka osoba ili osobe u ovom vagonu...
preciznije, u ovom vagon restoranu.
Nemojmo se za trenutak pitati kako, već se zapitajmo zašto...
a onda će nam biti jasno kako.
Nije bilo iznenađenje da je svatko od vas čuo za ozloglašeni slučaj Armstrong.
Ali priznajem da sam se jako iznenadio kada je prvi putnik kog sam ispitivao...
gdin McQueen,
priznao pod emocionalnim stresom,
da je zapravo poznavao gđu Armstrong.
Bila je ljubazna i uplašena.
Ali ne toliko uplašena da ne obrati pozornost
na mladog čovjeka koji se želi dokazati.
Da li je gdin McQueen lagao...
kada je porekao da zna kako je Ratchett bio u stvari Casetti?
Ili je postao Ratchettov sekretar kao dio smišljenog plana...
da osveti smrt gđe Armstrong?
Samo ispitivanjem ostalih putnika mogao sam se nadati da ću rasvijetliti stvar...
ali kada sam ih počeo ispitivati, svjetlo se... Macbeth...
što to rekoh... pojačalo.
Kada sam rekao princezi Dragomiroff...
da znam da je ona kuma gđe Armstrong u njenim odgovorima sam počeo osjećati...
izbjegavanje i netočnosti.
Čak sam i ja znao više čitajući novine...
nego ona iz svojih čestih posjeta.
Da li je postojao još jedan šofer? "- Da, bio je, ali ja imam svog."
"Nikad me nije vozio." - Izbjegavanje!
"Kako se zvala osobna sobarica gđe Armstrong?"
"Ja uvijek putujem s vlastitom sobaricom, gospodine."
"Nije bilo potrebe razgovarati sa sobaricom gđe Armstrong."
- Izbjegavanje! Pitao sam za još nekog muškarca u službi.
"Mislim da je bio pukovnikov ordonant, Indijac."
Netočno.
Pukovnik Armstrong bio je časnik britanske
vojske u Indiji. Imao bi britanske službenike.
Kao redov Beddoes.
Da bi obavljao njegove osobne poslove.
Samo časnici indijske vojske kao pukovnik Arbuthnott imaju indijske ordonante.
Pitao sam za ime mlađe sestre gđe Armstrong.
"Ne sjećam se njenog imena."
Nevjerojatno izbjegavanje!
Pitao sam za ime tajnice gđe Armstrong.
"Da, gospođica Fribody."
Ovo je nevjerojatno!
Princeza se prosto služi psihološkom...
igrom asocijacija!
Fribody je ime mlađeg partnera...
jedne od najpoznatijih i najbogatijih robnih kuća...
možda pod patronatom same princeze.
Ime starijeg partnera je Debenham.
Debenham i Fribody.
Da li je princeza prikrivala našu gđicu Debenham...
koja je predavala stenografiju u Bagdadu?
Moći će li nam ona reći ime mlađe sestre gđe Armstrong?
Onda, ja ću vam reći njeno ime i djevojačko prezime.
Kada sam pitao princezu Dragomiroff može li mi reći djevojačko prezime...
njenog kumčeta, gđe Armstrong...
nije smjela, kao i njena kuma, dovesti nas do njega. Ona odgovara:...
Greewood.
Grunwald je na njemačkom Greenwood!
Princezino oklijevanje uvjerili su me...
da je Grunwald pravo djevojačko ime gđe Armstrong...
i grofice Andrenyi...
kao mlađe sestre gđe Armstrong.
Njeno kršteno ime je Helena, ne Elena. Ne.
Već Helena...
Gdje li je izgubila svoje "H" od krštenog imena?
Izgubila ga je ispod obične masne fleke u putovnici njenog muža.
A zašto je mrlja zgodno namještena?
Jer se njen muž plašio da...
će ova maramica s inicijalom "H",
dovesti me do osumnjičenog za ubojstvo.
Uz Božju pomoć i na moju riječ kao džentlmena,
ta maramica ne pripada mojoj ženi.
Ne...
Ne, naravno, ne.
Ne pripada ni gđi Hariet Belindi Hubbord.
Niti fräulein Hildegardi Schmit...
čiji je najveća kvaliteta lojalnost.
Inicijal je pogrešan.
Koje je princezino kršteno ime?
Natalija, gospodine. To je rusko ime.
U ruskom ćiriličnom pismu, njihovo veliko "N"...
piše se kao naše veliko "H".
Madam de princes, kada maramica bude stručno pregledana...
vratit ću je vašoj odanoj sobarici da je odnese na čišćenje.
Da li je Hildegard Schmit zaista vaša sobarica?
Ja možda imam nos za dobru hranu, pa sam postavio zamku.
"- Vi ste dobra kuharica, zar ne? - Sve moje gospodarice su tako govorile..."
Da ste osobna sobarica, vaša gospođa nikad ne bi
imala prilike otkriti da ste dobra kuharica!
Dobra kuharica što je Hildegard Schmit sigurno bila, i to u kući Armstrongovih.
Dakle...
Koga sada imamo ovdje u ovom vagonu...
tko bi mogao biti povezan...
s kućom Armstrongovih?
Imamo prvo gdina Mcqueena koji je postao potajno odan...
gđi Armstrong u vrijeme otmice.
Dva, princezu Dragomiroff koja je odana kuma gđe Armstrong.
Tri, groficu Andrenyi koja je mlađa sestra odana gđi Armstrong.
Četiri, grof Andrenyi, koji je Helenin odani suprug i odani zet gđe Armstrong.
Pet, Hildegard Schmidt koja je bila odana kuharica gđe Armstrong.
Šest, Meri Debenham, koja je bila odana tajnica gđe Armstrong.
Umješanost gđice Debenham je čisto nagađanje!
Nisam morao ni pitati gđicu Debenham da li je ikada živjela u Americi...
zato što je, tokom ispitivanja, rekla:
"Uvijek mogu pozvati moje odvjetnike."
Engleskinja koja nikad nije živjela u Americi bi rekla:
"Uvijek mogu pozvati svoje zastupnike."
Pukovnik Arbuthnott je glavni čovjek kome moram zahvaliti...
što sam primijetio tu veliku...
konfuziju u ovom neobičnom slučaju.
Htio bih istaknuti činjenicu...
da je poricao da je ikada razgovarao s pukovnikom Armstrongom u Indiji...
a ipak se sjeća do najsitnijih detalja...
ordena koje je pukovnik Armstrong dobio godinu dana ranije u Francuskoj.
Prisjećam se njegovog pogleda na britanski sudski sistem.
Suđenje od strane 12 dobrih ljudi i istina predstavljaju čvrst sistem.
Čelični ton ponoći...
je rekao dvanaest.
Iznenada...
broj 12 počinje zvoniti u mojoj glavi kao veliko zvono.
Dvanaest...
Doktore, koliko ima rana na Ratchttovom tijelu?
12. - Gdine McQueen...
Koliko velikih slova, svako ispisano drugom rukom, je sadržano...
u svakom od dva prijeteća pisma koje ste mi pokazali u našem razgovoru?
Dvanaest.
Pukovniče Arbuthnott, koliko ima porotnika?
Dvanaest.
Oni su kaznitelji.
Koliko ima putnika u ovom vagonu isključujući mene i ubijenog?
Dvanaest, gospodine.
Pokažite mi svoj novčanik. - Ne! - Gdine Hartman, ne možete govoriti.
Ratchett nikad nije tražio da budete njegov tjelohranitelj, pitao je mene...
i ja sam, možda na štetu mog ugleda, odbio.
Prije no što ste se pridružili Pinkertonu kao privatni detektiv, bili ste...
običan policajac, zar ne?
Pandur.
Koji se, dok je radio u policiji...
zaljubio...
u lijepu sobaricu.
Da, i oženio bi je...
da nije...
Vaša kćerka, Polett, nije umrla od šarlaha, zar ne?
Ne, ubila se...
kad su je pogrešno optužili za suučesništvo...
u otmici i ubojstvu male Daisy Armstrong.
Nisu to mogli uraditi bez vas, zar ne?
Vi...
Neobična je ova maska...
misterioznog člana mafije...
koji nikad nije postojao, kao što ni vlasnik ovog kimona nije postojao!
Prava namjena crvenog zmaja je bila da me zbuni i prevari...
Ali, nije me mogao prevariti!
Imam, kako bih rekao...?
oko za figuru nepoznate žene.
Grofice, vaš kosmopolitski naglasak...
pokazuje mogućnosti naslijeđene...
od vaše majke, glumice.
Ali... sam Bog zna iz kog je nevjerojatnog izvora...
gđica Greta Olson... naučila svoj engleski rječnik...
da bi pridobila povjerenje.
Ja sam rođena... zaostala.
Zato radim u Africi kao misionar.
Podučavajući malu crnu djecu koja su zaostalija od mene.
Jedva izgovarate običnu riječ kao "spavaćica",
a ipak razumijete složenicu kao što je "dobrovoljni prilog".
Zaista vjerujem da ste brinuli o maloj crnoj djeci u vašoj misiji u Shimogi...
koja je, usput, u Indiji, ne u Africi, zar ne?
Ali vjerujem i da ste prikrivali da ste,
nekoliko godina ranije, dok ste bili u Americi...
njegovali malo bijelo dijete, po imenu Daisy.
Zbog čije smrti, koju niste mogli spriječiti, ste se toliko molili...
da ste vidjeli utočište u viziji Isusa...
i vaša budućnost kao misionarke koja će
brinuti o maloj crnoj djeci, bila je zapečaćena.
Vi ste sretni. Samo biti vezan i oboren...
a ne tresnut kao sluga...
gdin Boddeoes. - Gospodine.
Služili ste u britanskoj vojsci u Škotskoj.
Pukovnik Armstrong je bio u Kraljevskim Škotima.
Budite ljubazni pa izvedite pred doktorom
Konstantinom vaš najdublji batlerski naklon!
Da, postoji stara kontuzija. - To je posljedica slabog udarca u onom kaosu.
Bilo je oteklo i meko kao puding, obično ga zovu "Flekavi Dick".
Hvala vam. Bit će da ni vi niste bez mrlja.
Gdin Foskarelli. On je vrlo dobar poznavalac automobila.
Sumnjao sam da je on možda nekad bio Armstrongov šofer.
Pitao sam ga da li je nekad bio u privatnoj službi.
Ne!
Mislim da je Foskarellijev engleski izgovor mnogo originalniji nego kod gđice Olsen...
ali mislim da je htio reći "Da". - Mislite, gospodine?!
Mislim, mislim! Što se drugo može učiniti u vlaku koji je zaglavljen u snijegu!
Ako svi ovi ljudi nisu umiješani u zločin, onda zašto...
su mi svi prilikom istrage govorili glupe i nepotrebne laži? Zašto?!
Nesumnjivo gdine Poirot, zato što nisu očekivali da ćete vi biti u vlaku.
Nisu imali vremena smisliti svoje priče.
Nadao sam se da će netko drugi to reći, a ne ja.
Dame i gospodo...
sada dolazimo do moje rekonstrukcije noći ubojstva.
Ili...
noći crvenog zmaja.
Ja...
Želio bih...
Želio bih da je mogu opisati sa...
neusporedivom perjanicom, svjesnom snagom,
delikatnim pokretima i provokativnim izrazima...
najveće američke tragične heroine Belinde Hariett,
miss Linde Arden.
Uvijek sam željela igrati komedije, ali moj muž ih nije imao.
Koji muž? Vaš drugi muž, gdin Hubbord?
Ili vaš prvi muž, gdin Grunwald?
Linda Arden, glumica, nikad nije igrala težu ulogu...
od gđe Hubbord, organizatora ove neuobičajene osvete.
Tako sam zaključio da je velika Linda Arden izliječena...
od neizlječive bolesti i nije više vezana za krevet!
Ja sam taj koji treba biti u krevetu!
Mene treba liječiti što sam tako sporo uočio trik...
kojim mi je podmetnuto vrijeme ubojstva!
Želite li još nešto, sir? - Želim.
Recite gdinu Mcquennu da ga želim vidjeti. Sada.
Vrlo dobro, sir.
I šest čaša. Stop.
Samo pet, ponavljam pet, čaša je isporučeno...
jedna, ponavljam, jedna jako okrnjena...
koja će biti vraćena kada zamjena stigne na moju adresu u Parizu.
U potpisu, Ratchettt."
U redu, Hektore. To bi bilo sve.
Laku noć, gdine Ratchettt. - Laku noć.
Nije ništa. To je samo ružan san.
Dobro, gdine Ratchett. Lijepo spavajte.
U 1:15 pojavila se gđa Hubbord s pričom da je u njenom kupeu neki muškarac...
koji je, zbog razloga koje ne mogu ni nagađati, izgubio gumb.
Slijedećeg jutra ubojstvo je otkriveno.
Doktor Konstantin je odredio vrijeme ubojstva...
između ponoći i 2 ujutro.
Došao sam do različitih zaključaka.
Trapavi klišej polomljenog sata...
koji je stao u 1:15...
bio je namjerno ostavljen da potakne moju sumnju.
A pošto je gdin McQueen sasvim precizno rekao...
da Ratchett ne govori jezike...
bio sam namjerno naveden da povjerujem kako je Ratchett već bio mrtav...
kad je glas viknuo iz njegovog kupea na francuskom.
Drugačije rečeno: bio sam zaveden teorijom da je ubojstvo...
počinjeno prije 1:15.
Vrijeme kada svatko od vas ima neoboriv alibi.
Ali...
pretpostavimo da zločin nije izvršen...
prije, već poslije 1:15 po noći,
kad su svi zvuci i incidenti stvoreni da me zbune...
utihnuli...
i ja sam utonuo u san...
jer je vlak sada bio tih...
i miran...
Tih, da.
Ali miran, ne.
Oko 2 sata, ubojstvo je dolazilo...
u posjetu.
Za moju kćerku.
Moju unuku.
U sjećanje na pukovnika Armstronga...
velikog vojnika, i mog još većeg prijatelja.
Za gđu Armstrong.
Primili su me u svoj dom i u svoja srca.
Za njihovu Daisy, i moju...
Bože, oprosti mi.
Za moju sestru... i moju sestričinu...
Zbog patnje koju si donio mojoj ljubljenoj ženi.
Govno!
Svinjo!
Za moje voljeno kumče.
Za majku Armstrong.
Od Hectora.
Za mog gospodina.
Za Polett.
S ljubavlju.
Svršetak je moj.
Neka Bog čuva dušu moje drage, mrtve kćeri.
Ponavljam...
Grozni ubojica...
je i sam grozno i možda zasluženo ubijen.
Ali na koji od ova dva načina koja sam predložio?
Na jednostavan način...
od strane mafijaša prerušenog u konduktera?
Ili na složeniji način koji sam upravo izložio?
Način koji podrazumijeva mnoga pitanja... i naravno...
veliki skandal.
Seňor Bianchi, sad je na vama, da kao direktor linije...
odlučite koje od rješenja ćemo ponuditi policiji u Brodu.
Moram priznati da se dvoumim.
Ipak...
Ja mislim da će policija u Brodu više voljeti jednostavnost...
prvog rješenja.
Imamo odoru...
da je pokažemo policiji.
Ako imamo odoru, onda je valjda postojao i čovjek koji je nosio.
Tako...
ja biram prvo rješenje. - Tako je.
Hercule...
Zahvaljujem ti.
Prijatelju moj...
Sad moram ići i boriti s mojim izvještajem za policiju...
i s mojom savješću.
Mama...
PRIJEVOD I OBRADA ČEDO FILM - by Lucifer